MOST NA RIJECI KWAI
Završavaj brže! U kolibu!
Da, to bi bilo najpametnije.
Ako nas ovi novi zatvorenici vide kako kopamo grobove, svi će se razbježati.
Nije vrijeme za šalu. Završavaj posao. Kopaj!
Kako bi bilo da nas staviš na listu bolesnih?
Imaj srca, kapetane. Pošalji nas u bolnicu.
Niste bolesni.
Nikada niste bolesni.
Zašto uvijek glumiš bolest, Shears?
Neću da mi iznad glave bude jedna od ovih.
Kapetane Kanematsu, može odmor?
Odmarali ste se jutros. Obojica.
Na to sam i mislio. Želim uzvratiti uslugu.
Kada mi netko nešto da od srca...
kao vi jutros, ja pamtim, pa vratim.
Zato vam hoću dati ovaj upaljač.
Mislite da sam ga ukrao?
Pripadao je onom klincu, Englezu, kojeg smo upravo pokopali.
Ostavio ga je meni jer sam mu učinio uslugu.
I prije nego što nastavim, ja ga ostavljam vama.
Baš si šaljivdžija, Shears.
Ideš među bolesne. I on s tobom.
Jednoga dana, pukovnik Saito će te uhvatiti.
I onda?
Kada se to dogodi, bit ćemo daleko odavde.
Hajde da završavamo.
Ovdje leži...
- Weaver, zaboravih koga smo pokopali. - Thomson.
A, da.
Ovdje leži kaplar Herbert Thomson...
serijski broj 01234567...
vrijedan kraljev podanik...
ili kraljičin, ili tako nešto...
Koji je umro od bolesti beri-beri ljeta gospodnjega 1943...
Pao je u slavu...
- Za što je umro? - Daj prekini s tim!
Na ismijavaj se grobu.
Ne ismijavam ni grob ni ljude.
Neka počiva u miru.
Malo ga je imao za života.
Bataljun, stoj.
Postroj se!
Desnim krilom!
Na mjestu odmor.
Stoj mirno.
Bit ćemo par stvarno zauzetih grobara.
Dobro odrađeno.
Onaj pukovnik nema pojma u što se uvalio.
- Hoćeš li mu reći? - Naravno da neću.
Nisi ni časnik, ni gospodin.
Zovem se Nicholson.
Ja sam pukovnik Saito.
U ime Njegovog Kraljevskog Veličanstva...
želim Vam dobrodošlicu.
Ja sam zapovjednik ovog kampa...
a to je Kamp 16...
duž velike pruge...
koja će uskoro spojiti Bangkok i Rangoon.
Vi britanski zatvorenici ste izabrani...
da izgradite most preko rijeke Kwai.
Bit će to ugodan posao koji zahtjeva vještinu...
i vojnici će raditi kao i ostali.
Japanska vojska neće hraniti neradnike.
Ako budete vrijedno radili, bit ćete pristojno tretirani.
Ali u suprotnom...
bit ćete kažnjeni!
Još nešto što se tiče bijega.
Nema bodljikave žice...
nema prepreka...
nema stražarskih kula.
Nepotrebne su.
Nalazimo se na otoku u džungli.
Bijeg je nemoguć.
Umrijet ćete.
Danas se odmorite. Od sutra počinjemo.
Još da vas podsjetim na moto generala Yamashite:
Budite sretni u onome što radite.
Otpust!
Bataljun, pozor!
Istupite, bojniče Hughes.
Hughes, smjestite ljude. Recite Cliptonu da pregleda bolesne.
- Popričat ću s ovim momkom. - U redu.
Upravo sam čuo vaše opaske, gospodine.
Moji ljudi će se ponašati onako kako se očekuje od britanskog vojnika.
Naravno, moji časnici i ja smo odgovorni za njih.
Možda ste previdjeli da je težak rad zarobljenih časnika...
posebno zabranjen Ženevskom Konvencijom.
Nije valjda?
Imam ovdje kopiju Konvencije...
i vrlo rado ću Vam je dati da je pregledate.
Nema potrebe.
Pozor.
Sjednite, molim vas.
Razumijem, gospodine.
- Ja ću razgovarati s Cliptonom. Vidjet ćemo se kasnije. - U redu.
Clipton, nemoj da te prekidam.
- Kako ruka, Jennings? - Skoro k'o nova, gospodine.
Gospodine, ovo je zapovjednik Shears iz američke vojske.
- Hvala nebesima. - Kako ste, gospodine?
Našli smo njega i Australaca ovdje, u bolnici.
Samo su oni ostali od svih zatvorenika koji su gradili kamp.
Američka mornarica?
Od vrste kopnenih mornara.
- Izgubio si brod? - Houston.
Dokopao sam se obale, ali ne znam gdje su ostali preživjeli.
A tvoje društvo ovdje?
Australci, Englezi... poneki Britanac...
Indijci, Burmezani, Sijamci.
Što se dogodilo s njima?
Pomrli...
od malarije, dizenterije, beri-berija, gangrene.
Ili od nečeg drugog: iscrpljenosti, gladi...
rane od metaka, ugrizi zmije...
Saito...
a neki su se jednostavno umorili od života.
Je li te Clipton pregledao?
Upravo, gospodine. Zapovjedniče, završit ćete brijanje kasnije.
U redu.
Bit ćete smješteni s časnicima i pronaći ćemo vam pristojnu odjeću.
Ne brinite za mene, pukovniče.
Nisam lud da siđem s liste bolesnika.
Osim toga, ovo je radno odijelo. To je ovdje moda.
Vojnici iz tvoje grupe su radili?
Može se tako reći.
Ustvari, raspravljao sam o tome s pukovnikom... kako se ono zvao?
Mislim da je sada shvatio situaciju.
- Nije valjda? - Je. Izgleda mi kao razuman čovjek.
Sigurno sam navaljivao.
Skupljanje časnika je u 7:00. Sastavite mi listu potreba.
Razumijem, gospodine.
- Sve što možemo napraviti. - Hvala, gospodine.
- Što je? - Nebitno.
Hajde, reci.
Znam dosta izraza kojima bih nazvao Saita, ali "razuman"?
Nešto novo.
Možda pukovnik Nicholson drugačije tumači tu riječ.
Još nešto?
- Prije nego što odete, gospodine. - Da, Jennings?
U vezi dogovora za bijeg. Razgovarao sam sa zapovjednikom Shearsom...
Nema nikakvih planova za bijeg.
Ne razumijem, gospodine. Poručnik Jennings ima plan.
Da, ja vjerujem da Jennings ima plan, ali kuda bježati?
U džunglu?
Saito je bio u pravu. Nema potrebe za bodljikavom žicom.
Šanse su nam 1:100.
Siguran sam da će me iskusan čovjek kao što je Shears podržati u tome.
Slažem se da su šanse za uspješan bijeg 1:100.
- Dobro. - Ali mogu li još nešto dodati?
Izvolite.
Šanse za preživljavanje u ovom kampu su još gore.
Vidjeli ste grobove. To su vam šanse.
Da se odreknete nade u bijeg, da i ne mislite o tome...
je isto što i prihvaćanje smrtne presude.
Zašto vi niste pokušali pobjeći, zapovjedniče?
Odlagao sam ga, čekajući pravo vrijeme, prave ljude.
Potpuno vas razumijem.
Naravno, dužnost zatočenog vojnika...
je pokušati pobjeći...
ali moji ljudi i ja smo umiješani u ovo na jedan drugačiji način...
kojega vi niste svjesni.
U Singapuru, zapovjeđeno nam je iz Vrhovnog Zapovjedništva da se predamo.
"Zapovjeđeno".
Zbog toga bi bijeg u našem slučaju bilo kršenje ratnih zakona.
- Zanimljivo? - Da, gospodine.
- Zanimljiva točka gledišta. - Oprostite, gospodine, ne razumijem.
Spremni ste da se pod bilo koju cijenu držite slova zakona?
Bez zakona, zapovjedniče, nema ni civilizacije.
To vam i govorim: ovdje nema civilizacije.
Onda imamo šansu da je uvedemo.
Predlažem da odbacimo pitanje bijega.
Još nešto?
Mislim da nam je svima jasan program.
Hoću da sve ide kao po loju od sutra ujutro.
Zapamtite:
Naši ljudi uvijek moraju imati osjećaj da su pod našim zapovjedništvom...
a ne pod Japancima.
S tim u glavi bit će vojnici, a ne robovi.
Slažete li se, zapovjedniče?
Nadam se da mogu ostati vojnici, pukovniče.
Što se mene tiče, ja sam rob. Živ rob.
Čudan tip, čak i za jednog Amerikanca.
Predugo je ovdje sam, jadnik.
Odsječen od svojih.
To bi trebala biti lekcija za sve nas.
Po-zor!
Engleski zatvorenici!
Primjetit ćete da nisam rekao "engleski vojnici".
Od trenutka kada ste opkoljeni...
prestali ste biti vojnici.
Završit ćete most...
do 12. svibnja.
Radit ćete pod zapovjedništvom japanskog inženjera...
poručnika Mioure.
Rok je kratak.
Sve ljudstvo će raditi!
Vojnici s vama, rame uz rame.
I to zato...
jer su vas oni izdali predajom.
Njihov nedostatak časti je vaša sramota.
Oni su vam rekli...
"Bolje živjeti kao kukavica, nego umrijeti kao junak."
Oni su vas doveli ovdje, a ne ja!
Iz tog razloga...
radit će zajedno s vama.
To je sve.
Časnici-zatvorenici, prikupite alat.
Bradley, natrag na mjesto.
Moram vam skrenuti pozornost, Pukovniče Saito...
na član 27. Ženevske Konvencije.
"Pobjednici mogu staviti na rad...
ratne zarobljenike koji nisu časnici..."
- Dajte mi knjigu. ...ni u kojem slučaju.
Pretpostavljam da znate engleski?
- A vi japanski? - Ne, na žalost.
Ako ima problema u prevođenju, sredit ćemo ga.
Naši činovi konkretno govore da...
Lakše malo s činovima!
Meni pričate o činovima?
Kakvim činovima? Kukavičkim činovima!
Što vi znate o ratničkom kodeksu, o Bushidu?
Ništa! Niste vrijedni zapovijedanja!
Pošto se vi odbijate pokoriti zakonima civiliziranog svijeta...
mi ćemo se smatrati oslobođenima dužnosti da vas slušamo.
Moji časnici neće raditi teške radove.
Vidjet ćemo.
Svi zatvorenici na posao!
Naredniče, vodite ljude na posao.
Da, gospodine. Bataljun, uzmi alat!
Što li je smislio?
Čini mi se da ne želi svjedoke.
Sada ćete se urazumiti.
Naredit ćete časnicima da rade.
Brojat ću do tri.
Ako do tada...
vi i vaši časnici ne prionete na posao...
Naredit ću paljbu.
Napravit će to.
Vjerujte mi, napravit će to, stvarno.
Jedan.
Upozoravam vas, pukovniče.
Dva.
Stanite!
Dosta sam čuo i vidio.
Kao i svaki čovjek u bolnici. Previše je svjedoka.
Nitko vam neće povjerovati da je to bio masovni bijeg.
- Većina ne može ni hodati. - Tišina!
Je li to taj vaš kodeks, ubijanje nenaoružanih ljudi?
Vidite, biti na listi bolesnih ima i svojih prednosti.
Reći ću samo ovo za starog: ima petlju.
Vozio je 600 dolinom smrti.
- Što to znači, gospodine? - Mjera za petlju.
Nešto slično kao 1914., kada su vaši časnici stigli do vrha...
samo s čačkalicom.
- Razumio sam što hoćete reći. - Ništa vi niste razumjeli!
Takva petlja nas može sve pobiti.
Oprostite, gospodine. Htio bih ići s vama.
Ruka je skoro izliječena. Ozbiljno.
A što s njim?
On nam i nije naredio da ne bježimo. Samo je predložio...
Slušaj, kada netko kao tvoj pukovnik nešto predloži, to je naređenje.
Sve ispočetka.
Pukovnik Saito je rekao, svi časnici u kažnjeničku kolibu.
Recite im da idu.
Vi ne.
Idemo.
Ostavite ga na miru!
Vode ga u peć.
- Jedan, dva, tri, vuci! - Brže!
Puštaj!
Tražili ste me?
Tražim vas već tri dana.
U vezi pukovnika Nicholsona. Šuti u toj kolibi...
Mogao sam vas ubiti.
Ovi koji su pokušali bijeg su bili pod vašom zapovjedništvom.
Ne znam ništa o bijegu.
Nije bitno.
Oni koji pokušaju se moraju poštovati.
U onom malom trenutku, između bijega i smrti...
opet su bili vojnici.
Ali je ludost pokušati pobjeći.
Dva ubijena vojnika...
treći se utopio!
Zbog čega?
To je bio bijeg od stvarnosti.
Ovo je stvarnost.
Ovo pokazuje dokle je trebalo stići do podneva...
a ovo pokazuje dokle smo stvarno stigli.
Zbog tvrdoglavosti vašeg pukovnika...
zaostajemo daleko za planiranim!
I to nije sve. Pojedinci sabotiraju radove.
Da, primijetio sam.
Mogao sam ih sve streljati.
I tko bi vam onda izgradio most?
Osim toga, kako znate da je u pitanju sabotaža?
Možda ne mogu raditi dobro kada im ne naređuju njihovi časnici.
Moji časnici će im naređivati.
Vaši časnici će raditi s njima.
O tome će odlučiti pukovnik Nicholson.
A on je ukazao da je to protiv pravila.
Ne spominjite pravila!
Ovo je rat!
Nije partija kriketa.
Tvoj pukovnik je lud.
Poprilično.
Sjednite, molim vas.
Odlučio sam vam dopustiti jedan posjet vašem pukovniku.
Hvala.
Recite mu da ako njegovi časnici ne budu radili...
bit ću prisiljen zatvoriti bolnicu...
pa će umjesto njih raditi pacijenti.
Mnogi će umrijeti, a vi ćete biti odgovorni.
Popričajte s njim. Imate pet minuta.
Doc će posjetiti starog.
Gospodine?
Clipton je, gospodine.
Donio sam vam neke stvari.
- Kako su ljudi? - Dobro, gospodine.
Skrpali smo nešto mesa i kokosov orah.
A časnici?
Nešto su lošije. Još uvijek su kažnjeni.
A poručnik Jennings je mrtav.
- Što? - Ubijen prilikom bijega.
Još dvojica su bila s njim: kaplar Weaver i Amerikanac.
Jadni, hrabri momci.
Upozorio sam ga, zar ne?
Gospodine, nemamo puno vremena.
Da vas očistim dok razgovaramo.
Moram vam nešto reći.
Pričao sam sa Saitom.
To je najgori zapovjednik kojeg sam sreo.
Ustvari, mislim da je lud. Nastavite.
- Ucjena. - Znam, gospodine, ali ozbiljan je.
Pitanje autoriteta, jednostavno.
- Ne smije popustiti. - Ipak je ucjena.
Gospodine, nećete izdržati ovako još dugo.
A zar časnicima ne bi bilo bolje raditi nego da trunu u onoj rupi?
Ljudi usporavaju posao koliko god mogu...
ali Saito im je smanjio obroke.
Ako stavi bolesne raditi, oni će umrijeti.
- I bit će tako. - Da, razumijem...
ali to je stvar načela.
Ako sada popustimo, neće biti kraja popuštanju.
Gospodine, izgubljeni smo u džungli u nedođiji.
Pod zapovjedništvom smo čovjeka kojeg ništa neće zaustaviti.
"Princip"? Nitko neće znati što nas je snašlo ovdje.
- Popustite, gospodine, molim vas. - Tvrd sam orah.
Nijedan časnik iz mog bataljuna neće raditi.
- Vrijeme. - U redu.
Hvala na brizi.
Svatko iz bolnice je dao ponešto.
Reynolds je ukrao kokosov orah.
Progurat ćemo vam ponešto s vremena na vrijeme.
Podmitili smo jednog čuvara.
Doviđenja, gospodine, i sretno.
Puno hvala.
Rekao si da je Amerikanac ubijen?
Da, gospodine. Ubijen i utopljen.
Ludost je planirati bijeg.
Trojica ubijenih, a zbog čega?
Ovo moramo prebroditi.
Doc nas je samo pogledao i zavrtio glavom. Što mu to znači?
Samo jedno: pukovnik neće popustiti.
Ovako stvari stoje: pukovnik Nicholson neće popustiti.
Pitanje načela.
Kao liječnik, moram protestirati zbog tretmana prema njemu.
Čudo je da je još uvijek živ.
Ako se dogodi tragedija, bit će ravna ubojstvu.
On je odgovoran, ne ja.
Jesi li ti bolestan?
Jesu li oni poludjeli?
Ili sam ja lud?
Ili je to zbog sunca?
Pozor!
Bataljun, pozor!
Engleski zatvorenici...
postavimo pitanje...
"Zašto izgradnja mosta ne napreduje?"
Znate vi zašto. Zbog lijenosti vaših časnika!
Misle da su predobri da dijele vaš teret.
I ne samo to.
Zbog toga vi niste uspješni u poslu.
Zbog toga izgradnja mosta ne napreduje.
Ali ima još jedan razlog.
Ne krijem se od istine.
Duboko osramoćen i sa žaljenjem...
priznajem grešku nekoga iz japanskog osoblja.
Mislim na poručnika Miouru.
Loš je inženjer.
Nije vrijedan zapovijedanja.
Zbog toga sam ga smijenio s tog mjesta.
Sutra ponovno počinjemo.
Osobno ja ću zapovijedati.
Danas je odmor.
Rad, a ne igra, će pokazati rezultate.
Kao znak dobre volje za vaše buduće napore...
poklonit ću vam nešto.
Budimo uspješni u poslu.
Otpust.
Bataljun, otpust.
Pogledajte!
Crveni Križ?
Daje nam svoje pakete Crvenog Križa.
Sutra ponovno počinjemo.
Harry, vidi. Puštaju starog van.
Vjerojatno zbog nekog drugog maltretiranja.
Dobra večer, pukovniče.
Hoćete li sjesti?
Radije bih večeru.
Engleska govedina.
Ne, hvala.
Iz Škotske.
Više volim sake.
Bio sam u Londonu tri godine.
Studirao na Londonskoj Politehnici.
- Živjeli. - Ispričavam se.
- Možda kasnije. - Možda.
Nisam bio dobar umjetnik.
Moj otac to nije odobravao.
Mislio je da mi je mjesto u vojsci...
pa sam prešao s umjetnosti na inženjerstvo.
Moram vam reći, pukovniče Saito...
da namjeravam napisati izvještaj o vašim aktivnostima u kampu.
Mislim da ne shvaćate moj položaj.
- Moram izvršavati naređenja. - Slažem se.
Ona glase da moram završiti most do 12. svibnja.
- Kratak rok. Samo 12 tjedana. - Bez sumnje.
Zbog toga moram iskoristiti svakog raspoloživog vojnika.
Ali ne i časnike, osim za administrativne poslove.
Ali časnici rade duž cijele pruge.
Znate to! I ja to znam!
Ja ne odgovaram za odluke drugih zapovjednika.
Osobno, zapanjen sam.
Da se ne uzbuđujemo.
- Cigaretu? - Ne, hvala.
Kada sam rekao da časnici moraju raditi...
naravno da nisam mislio na vas, na zapovjednika.
Moja naređenja se odnose samo na niže časnike...
Nitko od njih neće raditi teške poslove.
Molim vas.
Htio sam reći da sam razmišljao o tome...
da pošaljem bojnike i časnike višeg ranga na administraciju...
a da rade samo časnici nižeg ranga.
Bojim se da to nije prihvatljivo. Konvencija je jasna po tom pitanju.
Znate li što će biti sa mnom ako most ne završim na vrijeme?
Nemam predodžbu.
Morat ću se ubiti.
Što biste vi napravili na mom mjestu?
Da sam na vašem mjestu...
pretpostavljam da bih se ubio.
Živjeli.
Upozoravam vas, pukovniče.
Ako ja budem morao umrijeti, ostali će umrijeti prije mene.
To vam je jasno?
Bojnik Clipton je spominjao nešto slično.
To neće riješiti vaš problem.
Siguran sam da ćemo pronaći izlaz.
Sjednite, molim vas.
Recite mi, pukovniče...
slažete li se da je prvi zadatak časnika zapovjedanje?
- Naravno. - Dobro.
Uzmimo, na primjer, ovaj vaš most.
Ogroman pothvat.
Ozbiljno sumnjam da je onaj vaš poručnik...
- Kako se ono zvao? - Mioura.
sposoban odraditi tako važan posao.
S druge strane, moji časnici Reeves i Hughes...
su gradili mostove širom Indije.
Ljudi ih poštuju.
A to je ono bitno što časnik mora imati.
Ako to nema, nema ni zapovjedništvo. Dolazi do demoralizacije i kaosa.
Bio bih slab zapovjednik ako bih dopustio da se to dogodi mojim ljudima.
Možda vi još ne znate...
da sada ja osobno nadgledam gradnju mosta.
Stvarno? Zadovoljni ste radom?
- Nisam! - To je poanta moje priče.
Mrzim Britance!
Poraženi ste, ali vas nije sramota.
Tvrdoglavi ste, ali bez ponosa.
Inatite se, a nemate hrabrosti.
- Nema smisla nastavljati ovo. - Stanite!
Stoj!
Bataljun, pozor!
Bataljun, na mjestu odmor!
Molim vas.
- Znate li koji je danas datum? - Izgubio sam pojam o vremenu.
Godišnjica naše velike pobjede nad Rusima 1905.
Proslavljamo taj datum širom Istočne Azije.
U to ime...
Dat ću vašim trupama dan odmora.
- Puno vam hvala. - Proglašavam opću amnestiju.
Vi i vaši časnici se možete vratiti u barake.
Kao dio ove amnestije...
neće biti potrebno da časnici rade teške radove.
Učinio je to.
Netko zaslužuje medalju, gospodine.
Koliko ljudi imate, kaplare?
- Ne znam točno, gospodine. - Ne znate?
Obično dvanaest, ali jedan se jutros iznenada razbolio...
pa su ga trojica ili četvorica ljudi morali nositi u bolnicu.
Ozbiljno je bolestan, gospodine.
Kaplar uvijek mora znati točan broj ljudi kojima zapovijeda.
Da, gospodine.
Imate li neke tikove? Ako nemate, ne radite takve izraze lica.
Možda je smiješno, i siguran sam da ja napravljeno s najboljim namjerama...
ali to ponašanje nije vojničko.
Ne, gospodine.
Moramo stati na kraj ovim demonstracijama.
Razumijem, gospodine.
- Reeves. - Da, gospodine?
Jeste li radili mostove preko rijeka kao što je Kwai?
Da, gospodine. Šest u Madrasu, Bengalu.
Da je ovo vaš projekt, kako biste ga izveli?
Kako bih ga izveo?
Prije svega, ne bih ga gradio ovdje.
- Zašto ne? - Kao što htjedoh reći, gospodine...
Japanci nisu mogli izabrati goru lokaciju.
Nema dna.
Vidite one trupce?
Oni tonu.
Momci mogu vući stabla do sudnjeg dana, ali neće izdržati.
Gdje biste ga vi izgradili?
Još dalje nizvodno, gospodine, preko onih tjesnaca.
Imali bismo čvrste oslonce na objema obalama.
Hughes, a kako biste iskoristili ljude?
Sigurno ne na ovaj način. Prilično je kaotično.
Potpuno odsustvo koordinacije; nema timskog rada.
Neke grupe čak ruše što prethodne grupe naprave.
Da.
U tom slučaju, gospodo, imamo problem.
Zahvaljujući Japancima, mi zapovijedamo radovima.
Nema reda, nema discipline.
- Naš zadatak je da reorganiziramo bataljun. - Da, gospodine.
Neće biti lako, ali imamo cilj u rukama.
- Most. - "Most," gospodine?
Naučit ćemo ove primitivce zapadnjačkim metodama i učinkovitosti...
tako da ćemo ih postidjeti.
Pokazat ćemo što sve može britanski vojnik.
Razumijem što želite, gospodine.
Bit će to teško u ovom i od Boga zaboravljenom mjestu...
gdje nema svega što nam je potrebno.
- Ali to je izazov. - Oprostite, gospodine...
Vi stvarno hoćete da gradimo most?
Obično niste ovako spori, Evans.
Poznajem naše ljude. Morate ih usredotočiti na nešto.
Ako nemaju što raditi, moramo im izmisliti posao.
- To možemo, gospodine. - Onda imamo sreće.
Ali, to mora biti dobar most.
Još jedanput, poznajem ljude.
Vrlo je bitno da prilaze poslu s ponosom.
- U redu, gospodo? - Da, gospodine.
Reeves, ti ćeš zapovijedati ovim poslom kao inženjer.
Recite mi što vam treba, a Hughes i ja ćemo se pobrinuti za to.
- Možemo li ovo izvesti? - Napravit ćemo sve što možemo, gospodine.
Dobro.
Moramo nacrtati planove...
onda se sastati sa Saitom...
i izložiti mu ih.
Mislim da je to sve što se tiče procedure.
A sada... A, da.
Sljedeća točka je nešto neugodno za sve nas.
Mislimo da je lokacija mosta izabrana brzopleto...
i nepovoljno.
Nažalost, tako je.
Bojnik Reeves, naš inženjer, je pažljivo proučio mjesto...
i došao do zaključka da je dno rijeke previše muljevito.
Blato. Sav dosadašnji rad je bio beskoristan.
- Reeves, nastavite. - Razumijem, gospodine.
Pukovniče Saito, izvršio sam mjerenja.
Ovi balvani koji su udareni iznad vode neće izdržati.
Most će se srušiti prije nego što prijeđe preko njega prvi vlak.
Vidite, sve piše.
Ovdje su brojke koje pokazuju pritiske i otpor podloge.
Samo trenutak, Reeves, prije nego što počnete.
Pukovniče, možemo li dobiti šalicu čaja?
Tako smo se svi složili da ako hoćemo izbjeći katastrofu...
izgradimo novi most na mjestu koje je odabrao bojnik Reeves...
400 jardi niže.
Prijeđimo na sljedeću točku.
Odlučio sam podignuti dnevnu kvotu rada naših ljudi.
- Podignuti? - Da, podigao sam je...
s yarda i pol dnevno na dva yarda.
To je u općem interesu, i siguran sam da ćete se složiti.
Bojnik Hughes će izložiti brojke i činjenice. Hughes, preuzmite.
Razumijem, gospodine. Izvršio sam procjenu vremena za cijeli projekt.
Kao što vidite, raspoložive snage su loše raspoređene.
Predlažem da napravimo reviziju organizacije rada.
Samo trenutak.
Pukovniče, uštedjelo bi nam dosta vremena ako bismo radili tokom večere.
Je li izvedivo da jelo dobijemo ovdje?
Naravno.
Nastavite, Hughes.
Ako povećamo broj odreda i specijaliziramo ih...
Siguran sam da dnevni rad možemo uvećati za 30 posto.
I samo još jedna točka, pukovniče Saito.
Ne smijemo odlagati još jednu važnu odluku.
Kako će puno britanskih vojnika raditi na mostu...
vrlo mali broj njih će biti raspoloživ za rad na pruzi.
Zato vas moram zamoliti da nam posudite vaše ljude...
da ubrzamo izgradnju pruge...
kako bi tračnice bile postavljane što je brže moguće.
Već sam izdao naređenje.
Moramo popraviti dnevni učinak vaših ljudi.
Mislio sam da postavimo to na yard i pol, da se ne premore...
ali, zar ne bi bilo bolje da imamo iste brojke?
To će stvoriti zdrav natjecateljski duh.
Već sam izdao zapovijed.
- Izvest ćemo ovo, zar ne? - Da, gospodine.
Time je završen plan rada za večeras.
Hvala vam, pukovniče Saito, na pažnji.
Imate li još neka pitanja?
Samo jedno.
Možete li završiti posao na vrijeme?
Iskreno, opće prihvaćeno mišljenje je da je to nemoguće...
ali nas to sigurno neće pokolebati.
Ne smijemo zaboraviti da smo potratili više od mjesec dana...
zbog nesretnog neslaganja, za koje ja nisam kriv.
Još nešto?
Hvala.
Sastanak je završen.
Laku noć.
Nadam se da Japanci cijene ovo što radimo za njih.
Za sada ne brinem o tome što oni misle.
Laku noć.
Samo još nešto, gospodine...
drveće u ovoj šumi je vrlo slično brijestu.
Od brijesta je Londonski most, i traje 600 godina.
- 600 godina? - Da, gospodine.
To je već nešto.
Dobro jutro. Tražim Amerikanca koji se zove Shears.
- Niže, niz plažu. - Puno vam hvala.
Poljubac!
Gledaju nas.
Daješ mi prah, pilule, kupke, injekcije...
a sve što ja hoću je ljubav.
Istina. Sve što ti treba je ljubav.
Zašto ste tako sigurni da ćete dobiti otpust?
Zato što sam civil u duši, ljubavi, i uvijek slijedim svoje srce.
Poljubac.
Kako vam se čini, zapovjedniče?
Ne zovi me tako. Uopće nije romantično.
Pa i ti si časnik.
Kako bi se tebi svidjelo da te zovem "Zapovjedniče Ljubavi"?
Budimo demokrati. Zovi me gospodine.
Da, gospodine.
Odora na vidiku.
Došao je zbog tebe, i tebe će i dobiti.
- Ja odoh na plivanje. - Ne ostavljaj me.
- Zapovjednik Shears? - Da.
Zovem se Warden.
- Kako ste? - Oprostite što smetam.
U redu je, bojniče. Već sam navikao. Martini?
- Ne, hvala. - Mogu li ja uzeti jedan?
- Kako ste to uopće dobili? - Ovo je bolnica, bojniče.
Gdje god je bolnica, tu je i alkohol.
Naravno. Dobra fora.
Bit ću kratak.
Pripadam grupi pod nazivom Force 316.
Naše sjedište je gore, u botaničkom vrtu.
Štitite rijetke biljke od neprijatelja?
Nije baš tako.
- Sigurni ste da nećete martini? - Ne, hvala.
Između ostalog, interesira nas i pruga na kojoj ste radili.
Mogli biste nam pružiti puno korisnih informacija.
Vidite, bojniče, ja idem u SAD za nekoliko dana...
a i već sam rekao vašim obavještajcima sve što znam.
Znam, ali možete nam pomoći na još jedan način.
Znam da smetam, ali možete li doći do nas?
Ako baš hoćete, doći ću.
Vrlo ljubazno od vas. Lord Louis će vam biti zahvalan.
- Lord koji? - Mountbatten.
- Mi smo njegovi specijalci. - Vidim.
Hoćemo li onda večeras, oko 8:00? Poslat ću auto po vas.
Večeras? Ne dolazi u obzir.
Onda sutra ujutro, oko 10:00?
Hvala puno. U zdravlje.
Sretno.
Hvala.
Znam. Jako ti je žao, ali ćeš me ispaliti večeras.
Apsolutno nisi u pravu.
- Vaše propusnice, gospodine? - Izvolite.
Nastavi, vozaču.
Bungalov bojnika Wardena je na kraju staze, gospodine.
U redu. Hvala.
Dobra predstava, Jenkins!
Idemo, Thomsone! Iskoristi nož!
Na noge, momci. U sobu za sastanke. Brzo!
Traljavo, Joyce.
Odmah iskoristi nož, Joyce.
Vidiš? Preuzeo je inicijativu.
Stani malo.
- Užasno mi je žao, gospodine. - Žao vam je?
I meni, gospodine. Mislio sam da ste neprijatelj.
Amerikanac sam, ako na to mislite.
- To je sve. - Da, gospodine. Oprostite, gospodine.
Kako vam mogu pomoći, gospodine?
- Treba mi bojnik Warden. - Odvest ću vas, gospodine.
Trebao bi završiti sat svakog trenutka.
- To je bio kraj sata, gospodine. - Gromoglasne ovacije.
Bojnik želi da trening bude što realniji, gospodine.
- Bojnik Warden, gospodine? - Da?
Lijepo od vas što ste došli. Jesu li se pobrinuli za vas?
- Bogami, jesu. - Hvala.
Pođimo. Pukovnik Green jedva čeka da vas sretne.
Zapanjujuće mjesto, zar ne?
Krajnje šarmantno. Nisam znao da je ovo škola za komandose.
Trudimo se ne upotrebljavati tu riječ.
Ima melodramatičan prizvuk.
- Što ovdje radite? - Sabotaže, uništenja.
Koristimo plastične eksplozive. Odlična stvar.
Ovaj mali prasak je napravljen s duplo manjom grudicom.
Duplo je jači od običnog eksploziva, i duplo lakši. Izvolite.
Bezopasan je bez detonatora.
Hvala što ste me upozorili.
Apsolutno je vodootporan i stvarno je plastičan. Vidite?
Možete ga oblikovati kako želite.
Ovdje živim.
Uđite.